Helló, Jan Pinkava vagyok, a Geri's Game irója és rendezöje.
Mesélek egy kicsit róla, amíg nézed.
A Geri's Game volt az elsö olyan rövidfilm a Pixarnál,
ami John Lasseter öt kisfilmje után készült.
Két dolgot akartunk: egy jó rövidfilmet csinálni,
és kutatást valamint fejlesztést végezni az emberi karakterisztikával.
Hamar kiderült, hogy igen nehéz emberi alakokat alkotni
számítógépes animációval.
Rengeteg technikai problémát kellett megoldanunk, hogy
igazi emberi figurák legyenek a Pixarnál.
Itt van Geri, az öregember, ahogy egy gyönyörü öszi napon
kicsomagolja a sakkját.
Egy olyan szivardobozban tartja, amire az van ráírva:
"Pixar Rövidek, Point Richmond, kézzel készítve."
Még a doboz oldalán lévö kis szakadt címkén
is a régi Pixar-logó van.
Az öregembert a történetben valójában a nagypapámról mintáztam,
aki egész szép kort élt meg, és egész életében sakkozott.
A történet pedig
egy karakterröl szól,
egy karakter szerepel benne, apró konfliktussal.
Kiderült, hogy egy érdekes szituációra van szükségünk,
ahol az öregember úgy tesz, mintha két ember lenne.
Ez a kedvenc jelenetem a filmben,
ahol valójában látjuk, hogy Geri egy vénember,
Ahogy az egyik széktöl a másikhoz megy.
És most meg "Bumm!"
Ez már a fiatalabb, üdébb fele az asztal másik oldalán.
Összesen 1 9 animátor dolgozott a Geri's Game-n.
Számomra elég nagy kihívás volt.
Állandósítani mindenki teljesítményét,
hogy tényleg úgy érezzük: egyszer egy, máskor meg két pasas szerepel.
Szerintem mindenki pompás munkát végzett.
Gus Viseur és együttese zenélt,
a Flambée Montalbanaise, ami az egyik kedvenc francia muzsikám.
És azt is gondolom, hogy a történet felét ez adja. Teljessé teszi a képet.
Rendesen lehet hallani a kiváló hangmérnöki teljesítményt is
Tom Myers-nek és a Skywalker Sound-nak köszönhetöen.
Van egy jelenet, pont ez,
amikor tulajdonképpen mindkét Gerit láthatjuk egy képkockában.
Ez persze csak tréfa,
mert egy ember van ott.
A fények folyamatosan változnak a film alatt,
amíg Geri maga ellen játszik
sötétedésig, a Nap közben átszeli az égboltot.
Körülbelül másfél évbe került, mire elkészültünk a filmmel.
A kezdetektöl számítva.
A fele a storyboardra és történet csiszolgatására ment el.
Kemény munka volt, hogy a rajzokat már le tudjuk játszani
állóképekböl, még mielött a forgatás megkezdödött volna.
Amikor elöször eljutottunk ehhez a részhez,
azon gondolkodtam: nem túl kíméletlen-e az,
hogy Geri meghal?
Gyakran a közönség is fellélegzik,
ha látják, hogy felbukkan újra.
Amikor Geri megfordítja a sakktáblát,
Ielöki a dobozt a földre.
Észre lehet venni, hogy amikor a kamera eltávolodik a film végén,
a doboz nincs ott.
Sokan kérdezik, hogy hová lett.
Az a válaszunk, hogy egyszerüen csak elfelejtettük odarakni.
Valójában elküldtük a filmet az Amerikai Sakk Szövetséghez,
mert tudták, hogy a sakkról készítünk filmet,
de soha nem kaptunk választ arra: mit is gondoltak magáról a játékról.
Gyanítom: azt gondolták, hogy ez nem különösebben jó sakkparti.
De persze, nem is ez a lényeg.
Michael Cass írta a programot a ruházat dinamikájára.
A számítógép számol, és a ruhának aszerint kell mozognia.
Mike azt kapta cserébe, hogy senki nem veszi észre a munkáját,
mert mindenki azt hiszi: csupán egyszerü ruha van ott.
Pontosan így akarok majd kinézni, amikor Gerivel egyidös leszek.